Kapitola 1
Státnice I3: Základy obecné lingvistiky

1.1 Typologie jazyků

- typ jazyka — souhrn rysů, které se navzájem podmiňují a dávají mluvnici (gramatice) určitý ráz (Skalička)

- současná strukturní typologie je založena převážně na morfologii

- deklinace je výkladní skříňí typologie (Sgall)

- pozn.: typy jazyků jsou umělé — každý jazyk se od svého typu odlišuje

- žádný jazyk není čistý typ, jazyky jsou popsány pomocí souborů rysů — převažující rysy

Historie

- August Schleicher

- Stammbaumtheorie (1861)

- existuje prajazyk, který se štěpí na nové jazyky

- Wilhelm von Humboldt

- jazyk má vnitřní formu (v hlavě člověka) a vnější formu (používání jayzkových prostředků)

- jazyk je tvořivá síla — pozorujeme pouze výsledek

- Georg von der Gabelentz

- zakladatel typologie

- jazyky se vyvíjejí ve šroubovici — spirále

- izolace aglutinace flexe izolace (vyšší typ)

- s každým vývojovým cyklem se dostanou o úroveň výš

- Vladimír Skalička

- strukturní (morfologická) typologie

- morfém — skládá se z elementárních jednotek: séma

matka:    matk - a
/      \
kořen    koncovka
|       |  |  |
1 séma     N  sg f - 3 sémata

Dělení jazyků

- starší dělení: analytické a syntetické

Skaličkovo dělění

<ol> <li>izolační (analytické)</li>

- angličnina, francouzština, ...

- hlavní rys: obsahují pomocná slova

- další rysy: skloňování, časování, množství pomocných slov (nutnost podmětu ve větě — Il pleut. (fr.), It is raining. (angl.) — Prší

<li> aglutinační </li>

- maďarština, turečtina, finština, gruzínština, baskitština

- hlavní rys: obsahují afixy (prefix nebo sufix — předponu nebo příponu)

- každé séma je vyjádřeno vlastním morfémem vs. dom-ům v češtine — ům vyjadřuje 2 sémata najednou: plurál a dativ

- vokalická harmonie — Praga-ban (v Praze) vs Becs-ben (ve Vídni) — ban se mění v ben kvůli samohlásce v kořenu slova

turečtina dům:            Sg.          Pl.
Nom.   ev           ev-ler
Gen.   ev-in        ev-ler-in
Dat.   ev-e         ev-ler-e
Akuz.  ev-i         ev-ler-i
Lok.   ev-de        ev-ler-de
Instr  ev-den       ev-ler-den

<li> flexivní (ohýbací)</li>

- latina, staré indoevropské jayzky, slovanské jayzky

- pravidlo jedné koncovky — kumulace funkcí (viz příklad matk-a: a kumuluje 3 sémata)

<li> polysyntetický</li>

- čínština, vietnamština, některé rysy má i němčina

- skládání slov — např. Haupt-bahn-hof (něm.)

- gramatické významy jsou vyjadřovány lexikálními prostředky

- např. zvláštní slova používaná při vyjadřování počtu věcí v čínštině: tři knihy -> tři svazek kniha (čín.)

<li> introflexivní</li>

- semitské, čadské, berberské jazyky

- změna hlásek uvnitř slova, typicky kmen je určen souhláskami a gramatické informace samohláskami

- arabština: k-t-b: kitab(un) — kutub(un) (kniha — knihy)

- proměňují se samohlásky, souhlásky beze změny

- němčina: trinken — tränken, čeština: hoch — hoši

</ol>

Příklady jednotlivých rysů

- izolace

- čeština, ruština: budoucí čas nedokonavých sloves

- ruština: stupňování adjektiv — bolee važnyj, najbolee važnyj

- aglutinace

- čeština: nej-vážn-ějš-í

- introflexe

- němčina: Vater — Väter

- angličtina: tooth — teeth

- čeština: doktor — doktoři, nízký — nižší

- polysyntéze

- němčina: složená slova

Další typy dělění jazyků

- syntaktická typologie

<ol> <li>nominativní vs ergativní jazyk </li>

- ergativní jazyk

- kavkazské jazyky, kamčatské jazyky, baskitština

- existence zvláštního pádu pro podmět tranzitivního slovesa = ergativ

Muž postavil dům - ergativ
Muž přichází - nominativ

<li>slovosled</li>

- SVO, SOV, VSO jazyky

- pravděpodobnostní pozorování, které zkoumal již Jakobson ve 20. letech

- SVO — germánské, románské, slovanské jazyky

- SOV — turečtina, japonština, baskitština

- VSO — hebrejština, welština

- implikatury (implikační zákony) — Jakobson

- má-li jazyk volný slovosled, má pádové koncovky

- má-li jayzk pevný slovosled, má hodně pomocných slov

</ol>

Jazykové univerzálie

- významy termínu typologie:

1. univerzálie — kde se bere univerzálnost jazyka?

2. clusters of properties — svazky společných rysů

3. klasifikace

- bod 1 a 2 spolu úzce souvisí

- “absolutní” univerzálie

- 2 třídy fonémů (hlásek) — vokály, konsonanty

- jazykové univerzálie

- racionalismus (Descartes)

- karteziánská lingvistika — vrozené ideje

- vrozený mechanismus u dítěte pro produkování vět – navazuje generativní gramatika Chomského

- sensualismus (Locke) — člověk je při zrození nepopsaný list papíru — tabula rasa

- nic není v rozumu, co dříve nebylo ve smyslech

Hláskosloví

- lingvistika se do 50. let 20. století většinou zabývala hlavně hláskoslovím

- nové směry v lingvistice se začaly zabývat i syntaxí a sémantikou (lingvistickou či formální)

Fonetika

Obrázek 1.1: Hellwagův trojúhelník znázorňuje, jakým způsobem jsou samohlásky vyslovovány

- experimentální věda, která zkoumá, jak jsou tvořeny hlásky

- už ve staré Indii a klasickém Řecku (recitace, hudba); Jan Hus — výslovnost y a i

- přístroje na zkoumání zvuku: laryngoskop, rentgen, sonograf, magnetofon

- rozdělení hlásek

- samohlásky (vokály)

- přední, střední, zadní; vysoké, středové, nízké; zaokrouhlené (viz Hellwagův trojúhelník)

- ústní/nosové, krátké/dlouhé

- souhlásky (konsonanty)

- mohou být charakterizovány pomocí šumů

- metody zkoumání šumů:

1. akustické — zkoumání šíření akustických vln (poslech, fonogram, sonogram, spektrogram);

2. auditivní — sluchový dojem: explozívy, frikativy, sonory

3. artikulační

1. způsob tvoření — podle existence překážky, která je v cestě výdechového proudu

2. místo tvoření

Fonologie

- zkoumá funkci jazykových hlásek

- foném — komplexní jednotka, která se skládá z distinktivních rysů

- ř: dři (znělé) vs. tři (neznělé) — jeden foném s různými distinktivními rysy

- čeština: 35 fonémů, z toho 10 samohláskových (Černý)

- varianty 1 fonému v koncové pozici před rázem: snob x snop, Srb x srp

- slabika

- základní (přirozená) jednotka

- segmentace slov na slabiky: proud-it x pro-ud-it

- suprasegmentální rysy: melodie, intonace, přízvuk, mluvní akt

- asimilace znělosti: progresivní (shoda jako [schoda]), regresivní ([zhoda, zběr], v češtině typická)

Morfologie

- užší význam: teorie o tvoření tvarů

- širší význam: zabývá se odvozováním (nových) slov (ve flexivních a aglutinačních jazycích)

- morfologické kategorie jsou univerzální — jazyky se liší jejich repertoárem, počtem jejich členů

- morfém

1. lexikální — kmen slova matka

2. gramatický — realizace pomocí morfu -ou ve slově matkou — obsahuje 3 sémata

- alomorf — morfonologické podoby kmene: matk/matek/matc/matč

- slovní druhy — kritéria třídění: mofologická, syntaktická, sémantická

- podstatné jméno (substantivum) — sémata: pád (různý počet pádů — arabština 3, maďarština 17, čeština 7), číslo (jednotné, množné, duál, triál, lexikální vyjádření čísla — čínština), rod

- determinace — jazyky se členy (určité — neurčité)

- sloveso (verbum)

- gramatické kategorie:

- osoba (1.,2.,3., inkluziv, exkluziv, plurál zdvořilostní: vykání, onikání, onkání), číslo, čas (absolutní, relativní), způsob (postoj mluvčího), rod slovesný (aktívum, pasívum, reflexívum), vid (perfektivní — dokonavý, imperfektivní — nedokonavý, iterativní)

- nejasná hranice meyi tvaroslovím a slovotvorbou pro určité slovesné tvary: slovesná substantiva, gerundium, přechodník, participia, sloveská adjektiva

- adjektiva — sémata: rod, číslo, pád

- zájmena — deixe (tento stůl), anafora (odkaz na předcházející jméno), katafora (odkaz na následující jméno)

- číslovky — druhy: základní, řadové, souborové, násobné, neurčité,...

- příslovce — nejsou neohebná, protože je můžeme stupňovat

- citoslovce

- autosémantická (významová) vs. synsémantická (pomocná — spojky, předložky, členy, částice) slova

1.2 Strukturní lingvistika

- heslo (strukturalismus) na Wikipedii

- navazuje na mladogramatickou školu (taky Lipská škola, mnoho historických gramatik indoevropských jazyků, asociativní psychologie, fyziologické změny mezi jazyky — hláskový zákon)

- H. Paul, H. Osthoff, B. Delbrück, A Leskien, H. Bopp, J. Grimm, K. Brugmann

- Ženevská škola — Ferdinand de Saussure

- předchůdci: H. Schuchard — historie slov a věcí, K. Vossler — jazyk — nástroj ducha, kazaňská škola — foném proti pojmu hláska, moskevská škola — zavedení pojmu gramatická kategorie

- hlavní rysy:

1. vidět systém a systémové souvislosti

2. synchronní pohled na jazyk

3. formalizace popisu jazyka (metod popisu)

- roviny jazyka: langue (jazyk) — parole (mluva) — langage (řeč)

- sémiologie — relativní arbitrárnost znaku

označující - označované - hodnota
signifiant - signifié  - valeur

Strukturní školy

Americká strukturální škola

- deskriptivní — úkol fakta registrovat, klasifikovat a popsat — ne kauzální souvislosti

- L. Bloomfield, C. Hockett, Z. Harris

- jazyk (gramatika) má 3 hlavní systémy: fonologický, morfologický a jejich spojení mor(fo)fonologický

- zkoumání jevů pomocí distribuce, komplementární distribuce a souvýskytu (co-occurrence)

- endocentrické konstrukce vs. exocentrické konstrukce

- syntax — bezprostřední složky, později frázová gramatika (Chomsky)

Kodaňská strukturní škola

- Louis Hjelmslev

- glosématika — glossém: základní jednotka jazyka

- jazyk — síť abstraktních vztahů, deduktivní systém předpokladů a z nich vyvoditelných teorémů; lingvistická algebra

- sémiotika:

1. vztah znaku k jiným znakům

2. vztah znaku k tomu, co označuje

3. reakce interpertátora (mluvčího, posluchače) na znaky

- funkce — je základem analýzy jazyka

- konstanta: funktiv, jehož přítomnost je nutná, aby se realizovala funkce

- proměnná: funktiv, jehož přítomnost není nutná

- změna v plánu výrazu vyvolá změnu v plánu obsahu

- základní vztahy: determinace (a b — např. adjektivum předpokládá substantivum), interdependance (a b — V Obj), konstelace (a V b — vzájemně se nepředpokládají)

- místo pojmů označující a označované používá výrazy plán výrazu a plán obsahu

Pražská lingvistická škola

Obrázek 1.2: Roviny jazykového popisu FGD (Funkční generativní popis): základní jednotky rovin jsou značeny žlutě a složené červeně

- Pražský lingvistický kroužek (PLK)

- Roman Jakobson, Nikolaj Trubeckoj, Sergej Karcevskij

- hlavní rysy PLK:

1. funkcionalismus — různé použití pojmu funkce (ve smyslu “účel”, tj. teleologicky)

1. přechod od komunikativních (společných dorozumívacích) potřeb k jejich jazykovému vyjádření

2. externí funkce jazyka — pragmatika; triáda Darstellung, Ausdruck, Appell (K. Bühler)

3. funkce jednotlivých jazykových prostředků ( funkce skládání a reprezentace — vztah formy a funkce – asymetrický dualismus) — interní jazyková funkce

4. funkční větná perspektiva — aktuální větné členění (členění na téma/základ/topic a ráma/jádro/focus)

5. funkční výklad jazykového vývoje — analogie, rovnováha jazykového systému

2. funkční onomatologie a syntax (pojmenování a usouvztažnění) — Vilém Mathesius

3. pojem funkční styl (jazykový styl) — sdělovací, administrativní, publicistický, odborný, umělecký... (Havránek); synonymie mezi slovy různých stylů: kůň — oř, hrob — rov

4. roviny jazykového popisu — vztah skládání (přechod od menší jednotky k větší v rámci jedné roviny; zde značíme ), vztah reprezentace (vztah formy a funkce — jsou to dvě stránky znaku, přechod mezi rovinami; zde značíme )

- fonologická: distinktivní rys foném; foném morfoném

- morfofonologická: morfoném morf; morf morfém

- morfologická: séma morfém, séma formém; formém tagmém

- rovina větných členů: větný člen (tagmém) věta; tagmém sémantém

- tektogramatická rovina: sémantém propozice;

5. fonologie, morfologie — systém binárních opozic (pojmy příznakový/nepříznakový, primární/sekundární)

6. pragmatika (dopad jazyka na mluvčího) — Jakobson: obecný význam, shiftery (já, dnes, zítra)

7. popis ruského pádového systému pomocí binárních opozic (Jakobson)

Přínos strukturalismu (vzhledem k předchozím školám)

1. vidí v jazyce systém, strukturu se svébytnými systémovými vztahy

2. důraz na synchronii; i diachronii vykládá strukturně a systémově

3. jazyk je znakový (sémiotický, sémiologický) systém — spojení označujícího a označovaného pomocí hodnoty

4. jazyk je čistá forma (arbitrárnost znaků)

5. rozlišení jazyka a mluvy — dohromady tvoří řeč

6. jazyk je systém v pohybu

1.3 Poznámky

__________________________________________________________________________________________________